Følg godt med. Jeg vil at du skal fortelle gruppen din om dette.
Du vet hvorfor.
Hvis noen nevner hemmeligheten med ett ord, vil dette skje igjen.
Liker du fisker?
Vil du gå og si hei til dem?
Ikke lukk øynene!
Pappa!
Han kunne ha tatt et hvilket som helst barn.
Men han tok min Johan.
Hvordan kan du fortsatt bo her?
Fordi jeg... Fordi jeg fortsatt venter på ham.
Hva slags hemmelighet har en slik pris?
Jeg har aldri trodd på Gud. Aldri noen gang.
Men den mannen... Han var djevelen.
Den ble funnet i idrettssalen i morges. Men vi har ikke noe lik enda.
- Hvor mange Elmén har vi? - De nærmeste bor i Piteå.
- De har blitt ført i sikkerhet. - Bra! Vi fortsetter!
Dette er alle voldsforbrytelsene den siste uken.
- Bra. Har du sett Kahina forresten? - Nei.
Hun har nok forsovet seg.
Stopp! Gå tilbake.
- Hallo? - Anders Harnesk, statsadvokat i Luleå.
Jeg vet ikke om du husker meg. Vi tok et kurs sammen i Uppsala.
Harnesk! Klart jeg husker deg. Hva driver du med nå?
Jeg leder etterforskningen av Kirunadrapene...
Ja visst, jeg har lest om dem.
Jeg ringer angående mannen på sporet, han som ble funnet i går.
Jaha? Pontus Elmén. Eller nei, Patrik Elmén!
Elmén? Det sto at han hadde blitt lemlestet. Hvordan?
Begge ørene var skåret av. De trodde først at det var tortur.
Men blod på hendene hans og sårvinkel tyder på at Elmén gjorde det selv.
- Eller ble tvunget til det. - Det kan være. Men hva er motivet?
Reinsdyrene her oppe er merket, så man kan se hvem de tilhører.
De merker dem i ørene.
Hvis et reinsdyr blir påkjørt, -
- kan eieren, ved påvisning av merket, kreve en erstatning.
Og det finnes en tradisjon her oppe... Eller det finnes de som mener-
- at om et reinsdyr blir drept, så skal det ikke utbetales erstatning.
- Skjærer de av ørene? - To fluer i en smekk.
Eieren mister både reinsdyr og erstatning.
Saken er unntatt innsyn, men jeg kan sende det jeg tror du har bruk for.
Patrik Elmén, t-banesjåfør i Stockholm, ble funnet død for et døgn siden.
Kan vi få länskrim dit, så de kan sette seg inn i saken, så er det fint.
- Hvem er gutten der ute? - Den franske kvinnens sønn.
- Jeg plukket ham opp på E10 i går. - Bare gikk han der?
- Hva gjør han her? - Jeg ringte henne i går.
Men hun har ikke kommet inn enda.
Lokalt rapporteres det at to gammer har blitt brent ned i natt-
-i Bierdna sameby.
Ingen ble skadet, men politiet kan ikke utelukke-
-at det dreier seg om mordbrann.
Hallo?
- Sover du? - Nei.
- Er du på byen? - Nei, jeg er på jobb.
- Hvorfor ringer du? - Jeg vil ha en pizza spesial i kveld.
- Og jeg vil at du skal ordne det. - Du kommer til å bli feit.
- Du, jeg må gå. Ha det. - Ha det.
- Hei. - Hei.
Dette er Sofia, en av grunnleggerne av Unge samer.
- Har dere fått snakket sammen? - Vi har snakket.
Vi kom fram til at vi vil hjelpe til, slik at dette kommer ut.
Men hvorfor kommer du til oss?
Jeg har alt kontaktet NSD, men de ble bare helt stille.
Jeg tror ikke de tør. De er redde for selskapet, -
- og man kan ikke være anonym om man går til politiet.
Hvorfor er det så viktig for deg at dette kommer fram?
Først trodde jeg at arbeidsplassen min gjennom ti år har løyet for meg.
Jeg har aldri blitt bedratt, tror jeg.
Jeg antar at det er slik det føles-
- når man stoler på noen og blir sviktet.
Men jeg tenkte mer på det. Og egentlig handler det nok bare om denne.
Jeg vil at småen skal vokse opp i en by som ikke er bygd på en løgn.
Ja, vi forstår hva du mener.
- Er dette en tid å komme på? - Det var noe galt med bilen.
- Jeg skal forte meg. - Se på meg når jeg snakker!
Det er tredje gang denne uken! Skjønner du hva jeg mener?
Bra. Fortsett å jobbe, din lappjævel!
- Det der var jævla unødvendig. - Hva da?
- Det du nettopp sa. - Og hva sa jeg?
- Du vet hva du sa. - Nei.
Du kalte ham "lappjævel". Jeg hørte det like klart som du står der og flirer.
- Du må ha hørt feil. - Nei.
Du sa det da du gikk fra ham etter å ha kjeftet på ham.
- Hør her... - Ikke rør meg, jævla rasist.
- Hva kalte du meg? - Jævla rasist. Fucking jævla avskum!
Vi drikker kaffe her hver jævla dag. Vi er de eneste som betaler for påfyll.
- Hør her... - Du burde ikke ha kalt Eddie lappjævel!
Eddie er en bra fyr. Jeg ser på ham som en hvilken som helst annen ansatt.
- Ikke sant? - Ja.
Jeg ser at du og vennene dine har drukket opp. Det er på tide å gå.
Jeg tok kontakt. Verken hun eller svenskene vet noe om Pierre Carnot.
Ok, men siden det vil ta litt tid, -
- bør vi kanskje gi dem noen smuler. Gi litt for å få mye tilbake.
Nei, nei, nei... Selvsagt ikke.
Jeg sa det fordi det er Carnots feil at vi har havnet i denne situasjonen.
Det er oppfattet. Selvsagt. Jeg beklager.
Lojal, ambisiøs, dårlig selvtillit, problemer med autoriteter.
- Har du sett Kahina? - Hva?
- Har du sett Kahina? - Ingen klem?
Hun forsøkte å ringe meg i går, men nå svarer hun ikke.
Jeg så henne sist i går kveld da vi tok en øl.
Jaha? Vet du hvor hun gikk etter det?
Hun virket trøtt, så jeg kjørte henne hjem.
Hei, Anders Harnesk. Kahina Zadi fra fransk politi er savnet.
Kan dere søke på mobil-GPS-en, så vi får posisjonen hennes? Ja, nå!
Hvor er den?
LAVT BATTERI
Nei... Helvete...
Å, nei...
Og så dro vi derfra. Marko slapp meg av i byen og dro hjem til seg.
Som planlagt.
"Takk for hjelpen, Kimmo, jeg setter pris på det." Noe!
Sorry, Kimmo. Sorry, men...
- Tenk om hun dør der ute! - Det er bare sumpmark.
Søskenbarna mine forlot meg der da jeg var ti. Jeg bare sippet noen timer.
Det er helt ufarlig.
- Budskapet kom i hvert fall fram. - At hun må dra hjem?
Akkurat.
Marko sa noe før vi slapp henne av i myra.
- Jeg vet ikke om det er sant... - Hva faen sa han?
At hun er politikvinne.
Hva faen er dette?
Hallo?
Ja.
Hva da?
Hva er det som har skjedd?
- Ja, jeg kommer. - Hvem var det?
Sykehuset. Jenny-Ann er der. Jeg må dra. Dekk for meg!
- Politi... - Hva faen...?
Hjelp!
Vær så snill, hjelp meg. Nei!
Jeg heter Kahina Zadi. Jeg kommer fra det franske politiet.
Kjør meg til sykehus, er du snill.
Og ikke rør... Ikke rør denne hånden.
Vær så snill... Ikke rør denne hånden.
- Hva skjedde? - Ingenting. De ville bare skremme meg.
Og? Ble du redd?
Ja, litt.
Hvordan visste du at jeg var her?
- Har du virkelig haiket helt hit? - Hvorfor stakk du bare?
- Hvorfor stakk du bare på den måten? - Nadji, det er...
Der er du jo!
- Skal jeg komme tilbake senere? - Nei, det går bra.
- Hei! Jeg heter Anders Harnesk. - Nadji.
Hyggelig å treffe deg. Jeg jobber sammen med Kahina, din mor.
Her har du klærne dine. Og jeg tok med en jakke til deg.
Det trenger du virkelig her i Kiruna.
Tror du at du ville kjenne igjen en av dem som overfalt deg?
Nei, men...
...jeg klorte en av dem.
DNA.
- Tror du det er morderen? - Nei, da hadde jeg ikke sittet her.
- Kahina Zadi? - Ja, Z-a-d-i.
- Har du katt? - Hva?
- Kloremerkene på armen. - Ja, jeg har en liten katt.
Du kan fortsette å ro over innsjøen til hjertet ditt eksploderer, -
-men det vil aldri bli stille.
Du bør samle alle folkene som du deler hemmeligheten med, -
- og få dem til å forstå at dere bare har ett alternativ.
- Hva da? - Gå til politiet og fortelle sannheten.
Da må jeg i fengsel.
Jeg kom ikke til Sverige for å finne en rik mann og bli forsørget.
Da hadde jeg ikke valgt deg.
Jeg kom hit for å være sammen med deg.
Og jeg kommer til å bli her, uansett hva som skjer.
- Dette er ikke første gang, Eddie. - Det har vært så mye i det siste.
Det er femte gang på fem uker at vi har fått klage på at du slurver.
Du kommer for sent, eller ikke i det hele tatt.
- Jeg lover å bli flinkere. - Det sa du forrige gang også.
Jeg tror vi begge forstår at det er på tide for deg å gå videre, Eddie.
- Fødeavdelingen, hvor er den? - Feil etasje. Du må ned to etasjer.
Hvor lang tid tar det?
En vanlig DNA-prøve tar to til seks uker.
Men saken har høyeste prioritet, så forhåpentligvis snart.
Ja, jeg håper det.
- Hei! - Hei!
- Alt går bra. - Er det sant?
Det går bra med meg. Jeg snublet. Så jævla klønete av meg!
Pokker, så redd jeg ble da de ringte!
Hva har skjedd med deg? På halsen.
Ja visst. Jeg sklei på skippen og fikk Rickards sveis på meg.
Klønete!
For noen foreldre vi er, som snubler som noen jævla klovner.
Hvem var det?
Det var ikke noe viktig.
- Najdin? - Nadji.
Nadji. Beklager.
Er det i orden om jeg låner din mor noen få timer?
- Ja. - Fint. Vil du vente hjemme hos meg?
Min datter Jessika er der, dere har sikkert mye å snakke om.
- Han sier du må vente... - Jeg forsto det.
- Ok? - Ja. La oss dra.
- Er det første gang du er i Sverige? - Ja...
Det er første gang at jeg er utenfor Frankrike.
Er alle franske gutter på din alder like dårlige i engelsk?
Er alle svenske jenter like feite som deg?
- Synes du jeg er feit? - Nei, du er ikke feit.
- Men du er uhøflig. - Uhøflig?
- Vi skal ta de svina, det lover jeg. - Takk.
NFC har sikret DNA og vil gå videre med analysen.
Ja, dere skjønner hva det betyr. Kahina?
To overfallsmenn. En var middels høy.
Den andre var høyere. Finlandshetter, hansker...
Dra hjem, kjerring!
"Dra hjem, kjerring!" Ja, de ropte: "Dra hjem, kjerring!"
Jeg tror jeg ville kjenne igjen stemmen hvis jeg hørte den igjen.
Hvordan kom du deg ut av denne røra?
Det er det jeg har gjort i hele mitt liv.
Hvorfor tror du at det var de 22 som gjorde dette?
For de vi kommer nærmere. De er redde.
Men hvorfor deg? Hvorfor deg, og ikke meg?
Vet du noe? Er det fordi du er fransk? Finnes det en fransk forbindelse?
Har du truffet noen som kan ha noe med dette å gjøre?
- Anders, dette her... - Ja?
Rutger Burlin var vår venn og representant for Sverige.
Hvorfor står navnet hans blant mistenkte gjerningsmenn?
Det er en liste over ofrene.
Du mistenkte at de 22 var kriminelle og ikke ville gi seg til kjenne.
- Eller har jeg gått glipp av noe? - Nei.
Du mistenker altså Rutger Burlin. Så det var derfor han ble forgiftet.
Vi kan ikke utelukke...
Nei, men vi bør ikke bruke all kraft på å skitne til Burlins navn!
Nei. Du har rett. Selvfølgelig.
Bra.
Linnea! Kan du grave litt i Burlins privatøkonomi?
Lønnskonto, boliglån, kredittkort, alt. Bra.
Jeg ba henne undersøke Burlins økonomi.
Greia med sjefer i Sverige... Vi vet ikke helt hva vi skal med dem.
- Jeg føler meg mer og mer svensk. - Jeg glemte pc-en. Jeg kommer tilbake.
Hei! Hvordan går det?
- Supert. - Det virker heller som dere sliter.
Jeg etterforsker og skriver rapporter. Hva mer kan jeg gjøre?
- Det jeg forventer, skaff resultater. - Så gi meg informasjon om Carnot.
Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Vet du hva? Sjefen sa jeg skulle stole på deg, men det klarer jeg ikke.
Det finnes ikke noe komplott! Det gjør det aldri.
Hva er det som driver ham? Kan du virkelig stole på ham?
Du har ingen venner her, Kahina. Ingen bryr seg om deg.
Begynn å tenke som en ekte snut igjen, ok?
Jessika har kjørt Nadjim til hytta di på mopeden.
- Nadji. - Nadji? Nadji.
Jeg hørte at han haiket hit helt fra Frankrike.
...la Forsberg i njallaen, torturerte ham og lot ham fryse i hjel.
- Vi ses i morgen. Nå må du hvile deg. - Ok.
Jeg trodde at du hadde stukket av igjen.
Nei.
Hva sa de til deg?
De sa at storesøsteren min, som hadde dratt, ikke var søsteren min.
Hva vil du vite?
Hvorfor tok du ikke meg med deg?
Det er komplisert... Jeg vet ikke om du vil forstå det.
Jeg gir blaffen i å forstå. Hvorfor forlot du meg?
Da mamma fikk vite at jeg var gravid, ville hun vi skulle dra til Algerie.
Hun ville jeg skulle føde hos samme jordmor som henne.
Jeg syntes det var en god idé. Alt var annerledes der.
Jeg hadde aldri følt meg nærmere henne.
Jeg husker ingenting fra fødselen, bortsett fra at det ikke gikk bra.
Mamma skrek til jordmoren at hun måtte gjøre noe.
- Hva var det som ikke gikk bra? - Du skrek ikke. Du pustet ikke.
Hjertet ditt slo ikke.
Men de fikk liv i deg.
Det var derfor jeg kalte deg Nadji, "den reddede".
- Var det din idé? - Nei, det var mammas.
Men jeg syntes det var vakkert.
Og etterpå?
Etterpå...
Mamma sa vi måtte tenke på anseelsen, unngå skammen.
Så hun skulle late som at hun var din mor...
...og jeg skulle være din storesøster.
Jeg var femten år. Hun ville ikke at jeg skulle ødelegge livet mitt.
Jeg følte meg så alene.
Veldig alene.
Jeg var helt knust.
Og så en dag...
En dag forsto jeg at jeg var i ferd med å bli gal, så jeg dro.
Du dro. Helt uten videre.
Ja, helt uten videre. Jeg tenkte ikke gjennom det.
To uker senere dro jeg tilbake for å hente deg.
Jeg snek meg inn i leiligheten.
Du lå i vuggen din.
Du var så vakker. Jeg ville løfte deg opp.
Men jeg kunne ikke slutte å se på deg.
Det var som om jeg tok bilder av deg for senere.
Så hørte jeg mamma komme ut fra kjøkkenet, så jeg dro.
Flott... Du forsøkte én gang, så dro du.
- Jeg visste at du ikke ville forstå. - Nei, selvsagt gjør jeg ikke det.
- Nadji, jeg var femten år. - Hva så? Er det min feil?
Du har ingen rett til å dømme meg! Ingen har rett til å dømme meg!
Jaså? Er du helt sikker på det?
Jo...
Jo, selvfølgelig. Du har rett til å gjøre det.
Og etterpå?
Jeg fortrengte deg.
Alt.
Hendene dine.
De små bena dine.
Duften av deg.
Smilet ditt.
Jeg fortrengte alt. Alt.
Og hver gang...
Hver gang jeg mintes deg...
Hver gang jeg følte deg inni meg...
...så skar jeg meg.
Jeg skar meg.
Det var ikke for å straffe meg selv, det var for å...
Ja, det var for å forsøke...
...for å forsøke å beholde kontrollen.
Var det den kniven jeg fant...
...blant sakene dine?
- Jeg er bare et problem for deg. - Nei.
Tvert imot.
Det er du...
Du er alt. Du betyr alt for meg.
Denne smerten er kjærlighet.
Tror du at...?
Tror du at du en dag kan elske meg uten at det gjør vondt?
Jeg vet ikke.
Vil du det?
Hvis du lar meg få gjøre det.
Du, jeg drar nå.
Jeg sover nok over hos Nilla, så du trenger ikke å sitte oppe og vente.
Vi skal kjøre med noen fra Svinkallt MC og feste i lokalet deres.
Det blir nok bare jeg og Nilla og rundt 35 karer.
Stripping, shots og hjemmebrent.
Hjelm og kondom!
Du torturerer Forsberg og lar ham ligge igjen og fryse i hjel.
Sju måneder senere stikker du et spyd rett gjennom hjertet.
Hvorfor ventet du sju måneder mellom Forsberg og Carnot?
BYEN SLAKTES, NATUREN VOLDTAS Kom til torget lørdag kl. 14.
DET ER ALDRI FOR SENT
- Eddie! - Hei.
- Hvordan går det? - Jo...
Beklager oppstyret i dag morges, men fy faen for en kødd han var.
- Jeg håper jeg ikke rotet det til. - Nei, da.
Jeg har ikke sett deg siden Evelinas begravelse, tror jeg.
Det du gjorde i dag, det var kult! Du stilte opp for meg.
Vi lappjævler må holde sammen.
- Kommer du på lørdag? - Jeg skal prøve.
Vi trenger alle sammen.
Pass på deg selv.
- Ha det. - Ha det.
Dette skal du vite, Johan... Hva som enn skjer, så gjør jeg det for deg.
- Hei, Sparen! - Hei!
- Ja, hei! - Kom inn! Vil du ha en øl?
- Nei. - Har det skjedd noe?
Ja, jeg innkaller alle til møte i kveld klokken elleve.
Dere vet hvor.
Jeg håper dere kommer.
Ja...
- Dagene er lengre her. - Det blir ikke natt.
- Myggen liker deg ikke. Du er heldig. - Jo, de elsker meg!
De tenker: "Nadji er en kamerat, så ham stikker vi ikke."
- Faen, så sulten jeg er! - Er du sulten? Hva er klokken?
Åtte.
- Hva har du gjort med halsen? - Drit i det.
- Hva har du lyst på? - Jeg vet ikke. Hva lager de der?
Nei, det er et supermarked. De har ferdiggrillet kylling.
- Med pommes frites... - Så rart.
Unnskyld... Unnskyld...
Unnskyld for det i går. Jeg var litt utålmodig.
Snakker du engelsk?
Når vinden kommer, faller bjørkene med svake røtter først.
Røttene gjør bjørka sterk.
Hva mener du? Blir det storm?
Den er her allerede.
Vent... Skjønte du hva hun sa?
10, 20, 30, 40, 50,-
-60, 70, 80, 90.
- 10000 svenske kroner. Takk! - Her.
Hvordan vet jeg at dette er siste gang vi ses?
Jeg trodde at du likte meg.
Ikke en gang til.
Hører jeg fra deg igjen, ringer jeg alle samene jeg kjenner.
Da kommer de til Karesuando og slakter deg, din syke jævel.
Ikke true meg!
Dra hjem, kjerring!
- Du aner ikke hvor gal jeg er i hodet! - Vent i bilen.
- Hva skjer? - Vent i bilen!
Ditt lille, jævla gruvetroll!
Politi! Ned på gulvet! Ned på gulvet! Nå!
- Si noe! Høyere! Hva som helst! Snakk! - Svensk eller engelsk?
- Og du? Hvor bor du? Hva heter du? - Jeg heter Johan!
Unna!
Politi! Stopp!
Politi!
Følger du etter, kaster jeg ungen i bakken! Ok?
Hva gjør du?!
- Jeg er politi. Ikke vær redd. Bli her! - Han tok barnet mitt!
Jeg er her. Jeg er her.
Hva faen!
Ligg stille!
Ligg stille, sa jeg!
Jeg er her. Jeg er her.
Er du sikker på at det går bra?
Ja.
Jeg kommer til å tone ned din innblanding i dette, for ellers...
...blir det en skikkelig røre.
- Takk. Kan jeg gå nå? Nadji er alene... - Ja visst. Vi ses i morgen.
- Anders! Forstyrrer jeg? - Nei, da.
Jeg fant ikke noe irregulært i Rutger Burlins økonomi, bortsett fra én ting.
- Hva da? - For ti år siden fikk han en stor sum.
- Hvor stor? - Rundt 2,5 millioner svenske kroner.
- Ved neste regnskap var pengene borte. - Kunne du se hvor pengene gikk?
- Ja, Libanon. - Libanon?
- Alt står her. - Bra!
Hallo?
Hei.
Hvordan går det?
Det går ikke så bra, tror jeg.
Kom her. Søsteren min...
- Hvordan har du hatt det i dag? - Bare bra. Som vanlig.
Faen, Johan, de kommer!
De kommer, Johan!
- Vinge eller lår? - Lår.
- Hva er det? - Ingenting.
- Rabla det helt for deg i butikken? - Nei.
Fikk du tak i fyren?
Ja.
- Skal du dra hjem igjen, da? - Nei, jeg er ikke ferdig enda.
- Ja? - God kveld, Kahina Zadi.
Jeg forstyrrer vel ikke deg og Nadji?
Jeg må snakke med deg. Jeg har informasjon-
- som jeg føler meg tvunget til å dele med deg.
- Om hva da? - Dødsfallet til en fransk statsborger.
Pierre Carnot er et av navnene han er kjent under.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.